Tidigare:
- Gör det inte, Emma. - Hur vet du vad jag heter?
Jag vet många saker. Låt svärdet vara.
- Jag skulle göra allt för mitt rike. - Det är därför du måste dricka det här.
Din död kommer att vara hörnstenen i ett storslaget nytt rike
- Vi kan inte lita på Arthur. - Synd att din man inte trodde på dig.
Det visade sig att David hade rätt. Vi kan lita på Arthur.
Du skulle bara kunna befria mig.
Den enda som kan ge mig svärdet är du.
Jag kan inte.
CAMELOT FÖR MÅNGA ÅR SEN
Den onde? Den onde!
Det räcker! Jag befaller dig att sluta.
Du förintade henne.
Hon är den enda kvinna jag har älskat.
Och nu ska jag förinta dig.
Jag kan inte!
Jag saknar henne.
Hjälper vi Emma bäst genom att ge Arthur dolken?
- Vi litar på honom. - Obetingat.
Lärde du dig stora ord i herdeskolan?
- Hur vet ni att ni kan lita på honom? - Vi är goda människokännare.
Vi skulle aldrig handla mot det som är bäst för Emma.
Är dolken där inne?
Är ni säkra på att det är rätt att ge Arthur det enda som styr Emma?
Har du förlorat uppfattningsförmågan? Hit med dolken!
Vad gör du? När blev du så frikostig med mörk magi?
Jag hade inget val. Arthur har förtrollat dem.
Han vill ha dolken och återförena den med Excalibur.
- Återförena? - De var samma svärd för länge sen.
- Vad händer när de sitter ihop? - Han vill döda Merlin med det.
Hur vet du det? Hur vet jag att det inte är ondskan i dig?
Det är sant. Vi har bråttom, Arthur väntar på dem.
Han är kungen. Vill du ta dig an hela Camelot?
Jag vill befria Merlin. Då kan jag stoppa Arthur.
Bra plan, men hur får vi ut honom ur trädet?
- Du har redan sagt det. Mörk magi. - Nej. Du får inte använda den.
- Det är en risk jag är villig att ta. - Var försiktig, Emma.
Jag har varit på samma halkiga väg. Du vet hur det gick.
Med all respekt, jag är inte du.
Så han försvann bara?
- Magi? Använde han magi? - Inte som jag såg.
Det ser orört ut.
Då måste han ha ljugit om bönan. Han måste ha rymt med den.
Hur kunde han vara så självisk? Alla skulle kunna vara hemma nu.
- Desperata tider. - Vårt folk vill så gärna hem.
Vi måste göra nåt för att muntra upp dem. Förtvivlan orsakar det här.
- Vem vet vad mer det kan leda till? - Du har rätt, folk behöver hopp.
Som era värdar och ledarna i staden är det upp till oss att ge er det.
Vad hade du tänkt dig?
Vad sägs om en dans?
Vill du ha en ursäkt för att gå på en träff med din tjej?
- Vilken flickvän? - Hon är inte min flickvän.
- En dans är precis vad vi behöver. - Henry, vem är hon?
Om du behöver tips så vet jag en del om kvinnor.
- Över din döda kropp. - Regina, nu får vi planera.
Det är på tiden att vi ordnade bal i Storybrooke.
Vem är flickvännen? Vad vet du om henne?
- Belle, vad är det? - Rumpel.
- Vad har hänt? - Han är borta.
Det är bäst att du äter upp om du ska orka dra ut svärdet.
Jag kommer inte att kunna göra det.
Du borde bara låta mig gå. Snälla?
Jag måste träffa Belle.
Du ska ingenstans förrän jag får mitt svärd.
Du har så mycket makt. Varför behöver du Excalibur?
När du var Den onde, berättade du om dina planer?
Jag dolde alltid mina planer, men aldrig skälen.
Varje gång jag använde magi intalade jag mig att det var för min son.
- Vad ädelt. - Trots mina bästa avsikter...
- ...förlorade jag honom. - Jag är starkare än du var.
Det spelar verkligen ingen roll.
Ju mer du rättfärdigar vad du gör, desto mer skjuter du undan folk.
Tro mig, du kommer alltid att förlora dem du älskar mest.
- Merida. - Ja, den Mörka.
- Ta honom till skogen och börja. - Hur länge kan du hota mig, tror du?
Tills jag får det jag vill ha.
Kanske, men jag tror jag kan bryta förtrollningen.
Ta honom till skogen och gör honom till en hjälte.
Vi måste veta hur ditt elixir reagerar med min magi. Hämta flaskan.
Nej, inte förrän du berättar hur du visste att de var förtrollade.
- Vi har inte tid för det här. - Skapa tid för det.
Visst. Jag såg det i den här. En drömfångare.
- Det är mörk magi. - Jag vet.
De fångar mer än drömmar. Man måste vifta den över nån för att se minnet.
Inte jag. Den här mörka magin är starkare än nån magi jag har använt.
Bilden dök upp och visade vad Arthur gjorde mot dem.
Det kommer att bli bra. Drömfångaren visade nåt som kommer att hjälpa oss.
Merlins minne.
Merlin grät över att ha förlorat den enda kvinna han hade älskat-
- precis innan Den onde fångade honom i trädet med en av hans tårar.
Där har vi det.
Förtrollningar är ibland som ormbett. Man kan göra motgift av giftet.
Om en tår över förlorad kärlek fångade honom-
- kan en annan befria honom. Så vad säger du, ska vi skaffa en tår?
Hur länge har du haft Nicodemus?
Mamma gav mig honom när jag fyllde sju. Hon var en mästerryttare.
Men hon gick bort innan jag ens kunde galoppera.
Pappa dog innan jag fick chansen att lära känna honom.
Jag skulle vilja berätta så mycket för honom. Vet du hur det är?
Ja, det gör jag.
Jag har aldrig träffat nån jag kan prata med om det här förut.
Jag lägger undan sadeln.
Vad sa du, lady Violet?
Om jag drar Excalibur ur stenen blir jag din hjälte.
Vad pågår här?
Du är väl en av de där från det andra landet?
Ja... Det är du som har sprungit runt med min dotter.
- Henry. Är ni Violets far? - Du kan kalla mig sir Morgan.
- Hur gammal är du? - 13 år, sir.
Och inga färdigheter med svärd eller häst? Vilken sorts väpnare är du?
Jag är ingen väpnare. Jag är författare.
En författare? Säg mig, pojke...
När riket attackeras av stortroll, skyddar du min dotter med din penna?
Violet hör ihop med nån som ska bli riddare.
En hjälte som förstår den här världen.
Någon som hon. Stick innan du orsakar mer skada.
Hej, såg du mitt mess om kvartersfesten?
Åh, det? Ja.
- Är allt bra? - Jag är tyvärr inte på festhumör.
- Min häst försvann i morse. - Åh, nej! Har du kollat stallet?
Han är borta. Pappa försöker locka tillbaka Nico med pumpa.
Det är okej, han kommer tillbaka. Staden är inte så stor.
Festen kanske får dig att tänka på annat?
Henry, jag kan inte dansa eller göra nåt medan han är där ute.
Jag ska hitta din häst, Violet. Jag vet vem som kan hjälpa till.
Minns du varför jag tog dig till Storybrooke?
Ja, Operation Kobra. Ta tillbaka de lyckliga sluten.
- Ditt uppdrag är inte över. - Saker är annorlunda nu, Henry.
Det måste det inte vara. Visa att min mamma finns kvar i dig.
- Det gör hon. Det är jag. - Bevisa det.
Hjälp mig att ge min vän sitt lyckliga slut.
Tänk inte ens på att springa. Ta svärdet, så gör vi en hjälte av dig.
Jag kan knappt stå, än mindre slåss mot någon.
Nu kan du stå.
Man behöver bara ett svärd och en frisk hand. Lyft upp det!
Det är lönlöst.
Låt mig försöka dra ut Excalibur. När jag misslyckas kan hon gå vidare.
- Nej, då blir du till damm. - Varför bryr du dig om mig?
Jag bryr mig om vad som händer mig och mina bröder.
Dem kan jag inte hjälpa medan det här pågår, så du ska hjälpa mig hem.
Jag kan aldrig vara modig.
Mitt öde ligger i en fegis händer. Har det gått så långt?
- Jo, det måste du bli. Du måste. - Du har fel man.
Om ord inte får igång dig måste vi hitta ett annat sätt.
Och jag ska hitta det.
- Så hästen gillar pumpa? - Ja.
- Violets far försöker locka den. - När jag var prisjägare...
...fångade jag pizzaälskare, men jag gick inte runt med pizza på måfå.
Jag har saknat det här. Vi och Operation Kobra.
Jag med.
- Berätta om Violet. - Vi delar en del intressen.
- Som vad? - Jag spelade musik som hon gillade.
- Vad spelade du? - Yaz.
- Vilken låt? - "Only you".
- Lärde din pappa dig det? - Han sa att det alltid funkade.
Det funkade på mig. Han älskade den låten.
- Det är en bra låt. - Ja, det är det.
Okej, då hämtar vi din tjejs häst. Jag vet var vi borde börja.
Henry! Var försiktig.
Hej, mammor... Jag kom in i Camelot-andan.
- Jag försöker förstå den här världen. - Genom fäktning?
Sir Morgan, Violets far, gav mig råd för att passa in.
Jag vet bara inte om jag kan bli bra på riddargrejen.
Kanske inte, men att förändra sig för att nån ska gilla en funkar aldrig.
Jag gillade din pappa för att han alltid var sig själv.
Men om jag försöker kanske jag kan bli bättre än jag är?
Om du inte hade blivit bättre hade du inte varit med Robin.
Men skulle en tjej vara intresserad av nån som är som alla andra?
Minns du när jag berättade om Daniel?
Ja, din första kärlek.
Det var inte för att han var som de andra.
Det var för att han var så annorlunda, så unik.
Henry, i Camelot är du en mystisk främling från ett exotiskt land.
- Det är bra. - Jag tror det funkar för mig. Tack.
Jag måste ordna nåt.
Emma! Jag tror jag vet var vi hittar det som fattas för att befria Merlin.
I mig.
Okej, Regina. Det här blir tufft. Sista chansen att backa ur.
Jag kan hantera det.
Titta in i cirkeln.
Är det ditt beslut? Gör det dig lycklig?
Det har det redan gjort.
Vad har jag för rätt att hindra dig då?
Tack, mor.
Daniel.
Om ni vill leva ihop och bilda familj så har jag nåt viktigt att lära dig.
När man är förälder måste man alltid göra det som är bäst för ens barn.
Mor!
Nej! Nej!
Förlåt.
Det känns som om det händer igen.
Jag fick den.
Tack. Jag visste inte hur du hade det. Jag visste inte...
- Såg du också det? - Jag beklagar.
Jag förstår inte hur en mor kan göra nåt sånt.
Hon trodde det var bäst så.
Det är dags. Henry säger att Emma är upptagen.
- Vet Henry vad vi gör? - Nej...
...men han säger till när hon är på väg tillbaka. Nu kör vi igång.
- Mår du bra? - En skyddsformell.
Hon vill visst inte att du gör intrång.
- Vill du försöka, pirat? - Hon vill inte att jag gör det.
Henry... Hon skulle släppa in Henry.
Har du nåt han äger med dig?
Nu har jag det.
Tack, Henry. Du är vår hjälte.
Hej, milady... Jag menar, Violet. Jag menar, slå dig ner.
Tack.
Jag blev glad när jag hittade lappen. Jag blev orolig när du försvann.
- Blev du? - Ja.
- Ville du att jag skulle oroa mig? - Ja. Jag menar, nej.
- Jag menar, är du törstig? - Visst.
- Är det magiskt? - Nej, det är läsk.
Varsågod.
Det är som en karneval i en burk.
Det här är Mormors, det är rätt schyst.
Hon hade lasagne i kylen som inte var dålig, så jag lyckades värma den.
Du är verkligen från en annan värld.
- Är det bra? - Ja, det är toppen.
Efter maten tänkte jag att vi kunde se på film.
Det är lättare om jag visar dig på min telefon.
Skärmen är liten, men titta.
Om jag hade vetat att jag skulle hit hade jag laddat hem fler.
Vi tar "Harold å Maude". Det är en bra dejtfilm.
- En dejt? Vad är det? - Det är... Strunt samma.
- Uppvaktar du mig? - Kanske.
- Du är gullig, men... - Åh, nej.
Jag tror inte jag har samma känslor för dig.
- Din far sa vad som hände, va? - Va? Nej.
Jag menar, han nämnde att han hade träffat dig, men det är inte det.
Han tror inte att jag är en hjälte, men det är jag.
Henry, snälla...
Hör på, jag trodde vi tillbringade tid ihop som vänner.
Och jag föredrog det. Jag är ledsen.
Så där. Det duger.
Mamma, det är genialiskt!
När den första förbannelsen bröts, öppnade Peter stället.
Vi fick många klagomål på oväsen.
Jag hade inte tänkt på det förrän du nämnde pumporna.
- Violet skojade inte. Titta! - Kolla in det där. Kom.
Akta, Henry. Jag fixar det.
Mamma, backa. Låt mig sköta det.
- Jag har inte gjort nåt. - Du är den Mörka. Backa.
- Henry... - Det är okej. Jag fixar det.
Det är okej, Nicodemus. Kom hit, pojken.
Det är okej, Nicodemus. Kom då, pojken.
Titta. Vad var det jag sa?
Nu när du har din tjejs häst, ska du inte till en dans?
Nu vet vi varför hon inte ville ha dig här nere.
Jag tror inte hon vill att nån ser det, och jag vet varför.
Ta en titt. Excalibur ser rätt bekant ut.
Dolken har samma mönster och likadana kanter.
Vad vill hon med det och Gold? Vad sysslar hon med?
Med tanke på vår minnesförlust är det nog dåligt.
- Vi får ta reda på det. - Stopp!
Otroligt att jag säger det, men det kan vara en fälla.
- Jag visste inte att du brydde dig. - Det gör jag inte.
Men just nu är du användbar. Typ...
- Han var här. Rumpel var här. - Och nu är han borta.
Vi kollar resten av huset.
Vi hinner inte. Hon är på väg tillbaka.
Hallå! Vad gör du?
- Vad fasen är det? - En drömfångare.
Baelfire gav mig en liknande för länge sen. Men den här är annorlunda.
- Varför skulle hon ha den? - För att...
...de kan vara mer än folkloreobjekt.
När de genomsyras av magi kan de vara kraftfulla föremål.
Jag tror jag vet hur Emma tog våra minnen.
Gör det, Emma. Arthur kan komma när som helst.
Och nu den sista ingrediensen, tåren.
Det borde ha funkat. Det borde ha funkat!
Regina, det är enkelt. Din hjärtesorg var inte stark nog.
- Va? - Jag vet att den var äkta.
Men nu har du Robin. Du har gått vidare. Du har läkt.
Hej! Förlåt att jag är sen.
- Henry, mår du bra? - Ja då.
- Nej, det gör du inte. Vad har hänt? - Jag vill inte prata om det.
- Du kan berätta allt för oss. - Jag försökte göra som du sa.
Jag försökte vara mig själv.
Men hon ville inte ha med mig att göra.
Henry...
Violet har rätt. I den här världen kommer jag aldrig att bli en hjälte.
Du kanske inte är en hjälte i hennes värld, men i vår värld blir du det.
Det kommer att funka. Den här tåren, din tår, Henry.
- Kan ni befria Merlin? - Du kan rädda mig, grabben.
Stopp!
Håll er borta från trädet.
Jag tänker inte be två gånger. Ni har bara ljugit sen ni kom hit.
- Du är en bedragare. - Våga inte kalla mig bedragare igen.
Vem välkomnade dig? Vem hyllade dig?
I gengäld tar du in den Mörka i hjärtat av mitt rike!
- Ge mig dolken! - Vill du ha den?
Vill du ha den? Kom och ta den! - Nu, Emma.
- Det funkar! - Anfall!
Jag har väntat på dig, Emma.
Och du... Pojken som skulle bli kung. Mitt stora hopp.
- Vilken besvikelse du blev. - Blev jag en besvikelse?
Du gav mig falska profetior och skickade mig på ett omöjligt uppdrag.
- Du förstörde mitt liv! - Lägg undan det.
Vi vet båda att det där trasiga svärdet inte kan skada mig.
Det här är inte över.
- Hade hon Excalibur? - I en sten i sin källare.
Vi måste ta det. Det vore katastrofalt om hon fick ut det.
Har det nåt att göra med dess likhet till Den mörkes dolk?
- Hur vet du om dolken? - Jag har försökt förinta Den mörke...
Jag vet mycket om dolken, det jag inte vet nåt om är ditt svärd.
Vill du upplysa oss?
Ja, de smiddes som ett vapen och bröts sedan itu.
- Jag försöker återförena dem. - Därav ditt intresse för dolken.
Förlåt att jag inte sa nåt, men jag ville se om jag kunde lita på er.
Det återställda vapnet kan utrota mörk magi.
- Det är bra. - Givetvis.
Men i fel händer kan det förstöra all ljus magi.
Det är hennes plan, att släcka ljuset för alltid.
Vad hände i Camelot? Hur föll Emma så långt?
Försök ha kul ikväll.
- Henry, du gjorde det! - Bra jobbat, grabben. Bra jobbat.
Henry, det här är min far, sir Morgan. - Far, det här är Henry.
Du har gjort min dotter glad. Vi står i tacksamhetsskuld.
- Ingen orsak, sir. - Hjältemodig och ödmjuk.
Du är en god man. Du kommer att bli en bra riddare.
- Tack, sir. - Då så.
Ni får ha så kul!
Tack, Henry.
Jag är glad att björnarna inte tog dig.
Snälla. Snälla, jag kan inte slåss.
Nej, du vill inte slåss. Det är stor skillnad.
Pappa sa: "Om du vill att nån ska slåss, ge honom nåt att kämpa för."
- Vad gör du? - Påminner dig om vad du kämpar för.
- Var fick du den? - Den betyder nåt för dig, va?
Om du vill ha den får du slåss med mig om den.
Jag ser att den är kantstött. Den måste vara ömtålig.
- Vi vill väl inte tappa den? - Nej, snälla!
Vad hände? Insåg Belle att du är en fegis?
Jag slår vad om att hon gjorde det. Det sved väl?
Kände du det?
- Kände jag vadå? - Den där svingen.
Du tänkte inte på dig, du tänkte på henne.
Du visade sant mod. Är du redo att försöka igen?
Bra...
...för vi har långt kvar tills du är redo att ta dig an Emma.
Om Emma tog våra minnen med den-
- kanske den kan visa vad som hände i Camelot.
Vad väntar vi på?
Du är rädd för vad du kan få se, eller hur?
Emma tyckte hon hade goda skäl till att göra som hon gjorde.
Vem vet vad som hände med oss där?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
- Jag heter Violet. - Henry.
- Är det Henrys minnen? - Nej.
Nej, de tillhör nog den där tjejen han är förälskad i.
Möt på mig på Mormors. Jag har en överraskning åt dig.
- Violet, kan du bevara en hemlighet? - Självklart.
Bra, för Henry får aldrig veta om det här.
Violet, du ska få tillbaka det, jag behöver bara din hjälp först.
Vad behöver du?
En tår från förlorad kärlek. En färsk tår.
Du måste krossa Henrys hjärta.
Henry...
Så där! Det borde ordna det.
Emma! Förlåt!
Om vi hade vetat hur ond Arthur var hade vi inte gått dit själva.
Det är okej, jag är bara glad att Merlin kunde hjälpa oss.
Är du Merlin?
- Väntade ni er nån...? - Äldre.
Låt oss säga att det är bra för hyn att vara ett träd.
Nu när den store trollkarlen är bland oss...
Kan du göra det din lärling sa?
- Kan du befria Emma från ondskan? - Visst.
Men det finns ett förbehåll.
Sånt här mörker griper tag om folk och går in djupt där ingen ser.
Om jag ska befria dig från det måste jag först veta en sak.
Emma, är ditt hjärta verkligen redo att vara fritt?
För det hänger lika mycket på dig som på mig.
- Emma. - Hej.
- Vad fasen är det som pågår? - Jag är här för att träffa Henry.
Du tog våra minnen och nu har du Gold. Vad försöker du göra?
Du kan bli förlåten för allt om du bara berättar för oss.
Det angår inte dig. Tro mig, jag gör det som är bäst.
Jag började tro dig, och precis som Henry såg jag det goda i dig.
Men jag hade fel. Jag trodde att du var annorlunda.
Jag trodde du kunde fly från mörkret, men du slet ut en flickas hjärta.
Va?!
- Gör du inbrott nu? - Nej! Var inte självrättfärdig.
Inte efter det du har gjort. Henry såg vad du gjorde. Han är knäckt.
- Jag försökte gottgöra det. - Genom att hitta flickans häst?
Låt mig gissa, du släppte ut den jädrans hästen.
Du glömmer att jag känner de onda. Allt är manipulation.
Det hade gått bra om du hade hållit dig borta.
Det kanske är du som orsakar smärta.
Du försöker rättfärdiga allt.
Om jag har det moraliska övertaget har ni fallit långt, miss Swan.
Säg inte "miss Swan", vi har gått igenom för mycket.
Du vet att jag inte hade gjort det mot Henry utan goda skäl.
"Goda skäl..."
Det var vad mamma sa för att rätt- färdiga det hon gjorde mot Daniel.
- Jag gjorde det för att skydda Henry. - Hon trodde att hon skyddade mig.
- Jag hade inget val. - Man har alltid ett val, Emma.
- Det har ju du sagt tusentals gånger. - Vi hade bråttom.
- Vi kunde bara befria Merlin så. - Merlin?
Vänta, befriade du Merlin i Camelot?
- Varför är du fortfarande den Mörka? - Jag vill träffa min son.
Jag tror inte att han vill träffa dig.
Adjö, miss Swan.